SØLVSTOLEN
Ikke for at være nysgerrig, men hvor er vi på vej hen?
- Aha. - Det er da ikke noget sted.
- Hvorfor skal alt være hemmeligt? - Det får du tidsnok at vide.
Mon dog? Hvordan ved jeg, du ikke bortfører mig?
Sludder. Vi er der næsten.
Pas på lad nu være.
Det eneste på himlen, og du flyver direkte mod det.
Ikke falde. Der er lang vej ned.
- Hvor er vi? - Pole, er det dig?
Eustace jeg kan ikke se en pind.
Kan du ikke? Se dig omkring.
Hvem er de? Hvad er de?
Hr. Glimtfjer.
Eustace! De er ugler.
Hej med jer to.
Selvfølgelig er vi ugler, og det her, kære mennesker -
- er det krisemøde I uglernes store parlament.
Lige et øjeblik. Der er noget, jeg lige vil sige først.
Tiden I vor verden er anderledes, og skønt Kong Caspian X er gammel -
- og jeg blot er en dreng, har han og jeg sejlet sammen -
- til verdens østlige ende.
Den sagnomspundne rejse med Lord Drinian.
Og Reepicheep og de andre. I kan lige så godt vide det nu.
Jeg er tro mod Caspian. Jeg er kongens mand -
- og hvis dette møde gælder et komplot mod ham -
- vil jeg ikke være med.
Modigt talt, menneskedreng. Men vier her for at tale om jer to.
Hvis dværgen Trumpkin hører, I leder efter den forsvundne prins -
- sætter han jer bag lås og slå.
Så Trumpkin er en forræder. Caspian sagde, han stolede på ham.
Åh nej. Trumpkin er ingen forræder. Men gennem årene er mange -
- taget ud for at finde den forsvund- ne prins, og ingen er vendt tilbage.
Så kongen har bestemt, at alle de tapre mænd I Narnia ikke må dø -
- ijagten på hans forsvundne søn, så nu må ingen tage af sted.
Men han ville lade mig rejse, hvis han vidste, hvem der havde sendt mig.
Ja, parlamentet bør vide, at disse unge mennesker -
- blev sendt ud på denne ædle mission af selveste den store Aslan.
Men kongen er på sin sidste rejse og Trumpkin holder sig til reglerne.
Han lytter ikke til os, skønt alle ved, hvor kloge vi ugler er.
- Men hvis vi skal vente på kongen. - Hvor længe er han væk?
Bare vi vidste det. Ifølge rygtet er Aslan blevet set på øerne.
Og kongen vil prøve en sidste gang at tale med Aslan ansigt til ansigt.
Og spørge ham, hvem der nu skal være konge efter ham -
- nu hvor han har mistet sin søn.
- Men skal han finde Aslan, så. - Ingen ved, hvornår han er tilbage.
Fortæl os om den forsvundne prins.
Det må være op til vores ven som husker alt. En god historiefortæller.
Han kan give den mest malende beskrivelse.
Luk jeres øjne.
For nogle år siden, da caspians søn Rilian var en ung ridder -
- red han ud sammen med sin mor dronningen en morgen I mai.
De tog ikke hunde med, for de skulle ikke på iagt.
I middagsvarmen besluttede de at holde hvil I en lysning.
Ingen vidste, hvilke forfærdelige følger, det ville få.
- Mere vin. - så gerne.
Da Prins Rilian nåede frem til sin mor -
- var et blik nok til at fortælle ham, at ingen læge kunne hjælpe hende.
Alle sørgede over dronningens død, og Prins Rilian var helt knust.
Igen og igen vendte han tilbage for at dræbe den slange -
- men han fandt ingen spor af den.
Efter en måneds tid skete der en forandring.
Det mente I hvert fald Caspian: gode ven Lord Drinian.
Deres Majestæt, hold op med at ride ud og lede efter den onde slange.
- Det er for farligt at gøre alene. - slangen ...7.
Lord Drinian, jeg har ikke tænkt på det bæst I disse syv dage.
Hvorfor rider De så ud I skoven?
Fordi jeg har set verdens smukkeste skabning der.
Prins, lad mig ride med I morgen -
- så jeg også kan se, hvad denne skabning er.
Men herre, hvorfor rider De hertil af alle steder?
Vent og se.
Pokker tage dig, Drinian. Du skræmte damen væk!
Lad os drage bort fra dette forheksede sted.
Det er ikke forhekset for mig.
Så kom den skæbnesvangre dag -
- hvor Prins Rilian vendte tilbage til den forheksede lysning.
Siden da har man ikke fundet et eneste spor af Rilian.
Hverken hans hat, kappe eller noget andet.
Drinian, du har ledt efter prinsen I dagevis.
Jeg frygter, at jeg aldrig vil se min søn igen.
Høje konge, slå mig ihjel I hast som en forræder -
- for med min tavshed har jeg tilintetgjort Deres søn.
Han er taget til det sted, hvor dronningen gik til grunde -
- og han er selv forsvundet.
Jeg har mistet min dronning og min søn.
Skulle jeg nu også miste min ven?
Og den gamle konge har levet I sorg lige siden -
- for ingen har fundet ud af, hvad der skete med den unge prins.
Kvinden og slangen var nok én og samme person.
Men vi tror ikke, hun dræbte prinsen. Man fandt aldrig nogen knogler.
- Vi ved, hun ikke gjorde. - Ifølge Aslan er prinsen I live.
Det gør det bare værre. Så må den onde kvinde have brug for ham -
- og har udtænkt et ondt komplot mod Narnia.
For længe siden korn en hvid heks og dækkede vores land -
- med sne og is I 100 år. Det kan være en af hendes fæller.
Så må Pole og jeg finde prinsen. Kan I hjælpe os?
Har I nogen spor?
Vi skal drage nordpå, til vi finder ruinerne af en kæmpeby.
Kan I hjælpe?
Kæmpernes by beklager meget. Pokkers også.
Det er besværligt at flyve nordpå.
I vil rejse om dagen, og vi vil rejse om natten. Det duer ikke.
Hvordan skal vi starte?
Hvis vi skal den vej, kan vi føre dem til sumpsprællerne.
De kender nordlandet bedst. Kun de kan hjælpe os.
Så kom. Jeg tager en.
Godt, hvis det kun er til sump- sprællerne, tager jeg den anden.
Unge menneske, ikke vippe båden.
Jeg fik det sværd på cair Paravel, og jeg rejser ikke uden.
- Scrubb, dit fæ. Du falder af. - Nej, jeg gør ej.
Jeg er tilbage I Narnia og luften her.
Jeg havde glemt, hvor godt det er. Jeg føler mig stærkere.
Hold fast, venner. Nu går det nedad.
Sikke et dystert sted.
Puddleglum, min ven. Vågn op.
Vi er her I løvens ærinde.
Vi kommer som Aslans udsendinge til dig.
Ohøj, ugler.
Hvad er der sket?
Er kongen død? Er en fjende gået I land I Narnia?
Nu ved jeg det Det er en oversvømmelse eller drager.
Det er det overhovedet ikke. Korn nu her.
Farvel med jer to.
Og farvel med jer.
Farvel, Glimtfjer. Farvel hr. Ugle og tak for alt.
Jeg har ikke meget at tilbyde.
Jeres leje vil sikkert være koldt og hårdt og vådt.
I får næppe sovet, selv om vi slipper for torden og oversvømmelser -
- eller vores wigwams ikke falder ned over os alle.
Vi må få det bedste ud af det.
Scrubb.
- Underligt sted. - Her er da tørt og varmt.
Det er en wigwam. Sådan en som indianerne bor i.
Hvem var ham gutten I går aftes?
Jeg brød mig ikke om hans hånd. Den lignede en frøs.
Jeg hader at sove med tøjet på.
- Jeg nød, jeg ikke skulle klædes af. - Og vaskes garanteret.
Lyt til fuglene. Hvor mon ham gutten er blevet af?
Sumpsprælleren ...7.
Det må være ham derhenne.
Lad os gå hen og tale med ham.
God morgen, gæster.
Jeg siger god, men det bliver nok regn, eller sne eller tåge.
- Og I har garanteret ikke sovet. - Jo, vi har sovet glimrende.
- I prøver at pynte på virkeligheden. - Vi har sovet helt fint.
- Men vi fik aldrig dit navn. - Mit navn er Puddleglum.
Det glemmer I garanteret. Jeg ville bare fange lidt ål til en åleragout.
Men jeg fanger nok ikke nogen, og I vil nok ikke kunne lide dem.
Hvorfor ikke?
Det strider mod fornuft, at I vil kunne lide vores føde.
Men I kan prøve at tænde et bål. Det skader ikke at prøve -
- selv om brændet nok er vådt.
Hvor skal vi tænde det?
I kunne tænde det I wigwam'en, men så får vi røg I øjnene.
Eller I kan tænde det udenfor, og så ville regnen vælte ned -
- og slukke det.
Der er mit fyrtøj, men I ved nok ikke, hvordan det bruges.
Jeg er ikke helt uduelig.
Du fangede jo nogle ål. Faktisk en halv snes.
Ja, men de er meget seje. Fortæl mig om jeres planer.
Kan du virkelig hjælpe os med at finde prins Rilian?
Det er ingen hjælp. Vi når ikke langt, hvis vi drager mod nord.
Ikke nu hvor vinteren nærmer sig, men tænk ikke på det.
Der er fjender, og vi skal over bjerge og floder og farer vild.
Vi har ikke mad, og vi får ømme fødder. Så skidt med vejret.
- Vi ...7 - skal du med os?
Ja, jeg ser aldrig kongen igen I Narnia, nu han er draget bort.
Han havde en slem hoste, og Trumpkin er gammel og affældig.
Og vi får en dårlig høst efter den knastørre sommer.
Og vi bliver nok angrebet af en fjende, så alt I alt
kan du lige så godt tage med os. Men hvor skal vi starte?
Vi skal starte med at finde kæmpernes ruinby. Det sagde Aslan.
Skal vi starte med at finde den? Må vi ikke starte med at lede?
Det var det, jeg mente. Og når vi har fundet den, kan vi.
- Ja, når. - Er maden ikke færdig?
Måske.
Tak.
Men I vil ikke kunne lide den.
- Hvor er den lækker. - Jeg har aldrig smagt noget bedre.
Måske smager den godt, men den kan godt give rumlen I maven.
Sumpsprælleres mad er gift for mennesker.
Hvad korn vi fra? Ved ingen, hvor ruinbyen ligger?
Jeg ved ikke med andre, men jeg ville ikke begynde at lede her.
- Hvor ville du så starte? - Ettinsmoor.
- Kan vi ikke komme dertil herfra? - Jo.
Kan I se bakkerne, hvor dragen flyver? De bæster møder vi også.
De bakker er starten på Ettinsmoor, men.
Der er en flod mellem det og os. Og selvfølgelig ingen broer.
- Vi møder vel nogen der. - Møder nogen ...7 Du har nok ret.
- Hvilken slags mennesker bor der? - De er sådan set gode nok.
- Men hvordan er de? - Venlige er de ikke.
Hør her! Jeg tror ikke på, det hele er så slemt, som du gør det til.
Sengene var heller ikke hårde, og brændet var ikke vådt.
Aslan havde ikke sendt os hertil, hvis chancerne var så små!
Sådan, knægt. Vær du bare tapper. Vi må bare ikke tabe besindelsen.
Med de trængsler vi skal igennem, må vi ikke tabe besindelsen.
Ellers ender vi med at dolke hinanden. Det skulle ikke undre mig.
Hvis du synes, det er så nytteløst, så bliv her.
- Pole og jeg tager af sted alene. - Nu er du en idiot, scrubb!
Nej, jeg kommer med. Det er sikkert og vist.
Den mulighed vil jeg ikke gå glip af. Den vil gøre mig godt.
De andre sumpsprællere synes, jeg er for flyvsk.
- Flyvsk? - Jeg tager ikke livet alvorligt nok.
De synes, at jeg er alt for fuld af løjer og spræl.
"Livet er ikke kun ålepie og frøfrikassé", siger de.
Jeg trænger til at komme ned på jorden.
Så en rejse nordpå for at finde en prins, som nok ikke er der
via en ruinby ingen har set. Det er sagen. Det får en ned på jorden.
- Spis ikke mere. Det er gift for dig. - Jeg skal ikke have mere.
Ikke fordi det er skadeligt, men fordi jeg er mæt.
- Jeg kan ikke få en bid mere ned. - Lad os gøre os klar.
Vi skal bruge bacon, resten af ragouten og brød.
Våben Jeg har et sværd, og du har et sværd.
Og du og jeg, knægt, vi har bue og pil. Pole kan bære kniv.
- Jeg vil også have bue og pil. - Du har da en kniv.
- Men jeg vil have bue og pil. - Hold nu op. Du har en kniv.
- Jeg vil have bue og pil. - Der er kun to af dem.
Der er ikke forskel på os.
I skændes allerede. Den slags sker på eventyr.
Lad os få pakket, og så drager vi af sted.
Se, ingen bro.
Selvfølgelig er der ingen bro. Vi kan godt gå over til fods.
Åh, nej.
- Det var da ikke så svært. - Det ligner den bedste vej op.
Nej, kæmperne bor deroppe. Har uglerne ikke fortalt jer det?
Op med humøret, Pole. Nogle kæmper I Narnia er venlige.
- Er de krigeriske eller fredelige? - officielt er de fredelige.
Men de led store nederlag I svære kampe og betaler nu skatter.
- Derfor er de ret irritable. - Irritable kæmper huer mig ikke.
Korn nu bare.
Se der.
- Jeg kan godt lide eventyr. - Vi har ikke oplevet nogen endnu.
SAD?-
Hvis vi er helt stille, forsvinder den måske.
Nej!
- Jeg vidste, den var ufarlig. - Hvordan?
- Jeg ved lidt om drager. - Men du ved ikke alt. Videre.
Da vi hørte om ruinbyen, forestillede vi os nok, at kæmperne var døde.
Nej, det er helt ved siden af.
Ettinsmoors kæmper er en anden race. De er yderst livlige.
- Vi kommer tættere på kløften. - Det skulle ikke undre mig.
Underlige klipper. Hvis man korn hertil I halvmørke -
- ville man tro, at de stenbunker var kæmper.
Nej-nej.
Se der! Den tingest deroppe ligner da et hoved.
De tingester der stikker ud på hver side kunne være ører.
Ikke stoppe. Bliv ved med at gå. Fortsæt ligeud. Kig ikke på dem.
- Og I må ikke løbe. - De har set os.
- Hvis en af de sten rammer os. - Bliver vi mast.
Vi kan ikke finde ly.
Nu ingen panik. Uanset hvad så ingen panik.
Puddleglum ...!
Puddleglum!